Salutare, e luni dimineață, și eu sunt Jack Lucas.
Salut. E vorba de soțul meu.
Da.
Mă înnebunește.
În timp ce vorbesc...
și el nu mă lasă niciodată să termin propoziția.
- Întotdeauna îmi ia... -Îți ia vorba din gură.
Asta e oribil.
Pur și simplu mă...
Te înnebunește, nu-i așa? E un nenorocit.
Jack, ai tras
Am tras concluzia necesară.
Cineva ar trebui să-ți tragă ție una în cap.
Deci, spune-ne. De câtă vreme tu și senatorul Payton aveți...
aventura asta sordidă?
Grozav. Ești dezgustător.
M-am săturat de opinia publicului...
care are impresia că are dreptul să invadeze viața particulară a unei persoane.
Să fim serioși! Ai făcut dragoste cu un senator în parcarea de la Sea World.
Vrei să spui că ești o persoană particulară? Nu.
- Ești celebritatea noastră în lumina reflectoarelor!
Vrem să auzim detalii despre banchetele din spate ale limuzinelor.
Despre viețile ruinate ale celor care ne-am dori să fim.
Noi și exotice utilizări ale dopurilor de șampanie.
Am fost umilită destul, bine?
Poate că nu. Avem nevoie de acele detalii.
Ești un porc, Jack.
Ești în aer, ascultătorule.
Bună, Jack. Sunt Edwin.
Oh, este Edwin!
Nu te-am mai auzit de când? O zi? Ne era dor de tine.
Și mie mi-era dor de voi.
Este timpul pentru confesiunea de seară. Ce ne povestești?
Am mers la barul ăsta...
un loc în care se intră greu pe nume Babbitt.
Cunosc locul ăla. Mustește de puștoaice în călduri.
Am întâlnit o femeie frumoasă.
Să fim serioși. Dacă începi să-mi spui că te îndrăgostești iar...
trebuie să-ți aduc aminte de faza aia când i-ai cerut mâna...
fetei de la recepție de la Thritty, pe care o plăceai atât de mult.
Ți-amintești ce reacție a avut?
Era doar o copilă. Aceasta e o femeie frumoasă.
Și "Pinocchio" e o poveste adevărată.
Nu vei avea niciodată parte de bomboana asta.
E altceva acum. Îi place...
Edwin! Să fim serioși. Ți-am spus cum stă treaba cu ăștia.
Îi acceptă doar pe cei ca ei. Se cheamă împerechere de castă.
Din cauza asta mulți sunt retardați și poartă aceleași haine. Nu sunt umani.
Nu simt dragostea. Ei doar negociază momente de iubire.
Sunt depravați.
Resping imperfecțiunea, sunt oripilați de banalitate.
Tot ceea ce reprezintă America, toate pentru care luptăm tu și cu mine.
Trebuie opriți înainte de a fi prea târziu.
Noi sau ei.
Bine, Jack.
Bine.
A fost o plăcere, ca de obicei.
Vă urez o zi perfectă. Toți cei de aici de la "Jack Lucas Show"...
vă spun "Pa".
Aici Jack Lucas. La revedere. Arrivederci.
Mă voi gândi azi la voi...
în timp ce mă tolănesc în limuzina mea cea lungă...
și fac dragoste cu o adolescentă pe gustul meu.
Și gândul acela va fi...
"Slavă Domnului că sunt cine sunt."
Unele chestii sunt foarte amuzante.
Au făcut rost până și de drepturile de difuzare la cântecul Donnei Summer de pe generic.
Oh, sunt emoționat.
Ești sigur că mă vor pe mine? Nu mă apuc să citesc fără o ofertă.
Bineînțeles. Nu există îndoială.
Azi dimineață la telefon, puteam mirosi cât de mult te vor.
Puteam mirosi prin telefon.
Fir-ar.
Nu am mărunt. Ai ceva?
Nu deschid fereastra.
Câteva monezi nu-i vor schimba oricum viața.
Îmi urăsc obrajii.
Mai devreme a sunat Raoul în legătură cu cina.
Oh, Dumnezeule.
Despre cină ca idee, sau despre cină cu Raoul?
Ești atât de spiritual.
Trebuie să ies de aici să fac ceva.
Mâine am o zi foarte mare.
Ar fi drăguț din partea ta dacă te-ai preface că înțelegi.
Bine, am să-l refuz.
-Mâine mă vor distribui într-un film. -Bine.
Pentru prima dată în viață voi fi o voce atașată unui corp.
Știi ce înseamnă asta? La ce poate duce?
Este un serial de comedie, Jack. Nu îl calculezi pe pi.
Îmi voi aminti asta data viitoare când te vei excita desenând păr pubian pe o brioșă.
Vrei și tu?
Nu. Trebuie să lucrez.
Nu ai deloc spiritul anilor 60.
Aveam nouă ani în anii 60.
Pe vremuri mă gândeam...
că biografia mea ar trebui să se numească...
"Jack Lucas: Omul din spatele vocii."
Dar acum ar putea fi, "Jack Lucas: Omul și vocea."
Sau mai bine doar "Jack!"
Semnul exclamării.
"Iubito, unde este cana mea portocalie cu ursulețul?
O omor pe băbătia aia.
Am febră. Cred că am să mor.
Mă rog, iartă-mă."
Iartă-mă.
Mi-a ieșit.
Chiar mi-a ieșit.
Sunt depravați. Resping imperfecțiunea, sunt oripilați de banalitate.
Tot ceea ce reprezintă America, toate pentru care luptăm tu și cu mine.
Trebuie opriți înainte de a fi prea târziu. Noi sau ei.
Aceasta a fost replica spontană a dlui Lucas care a avut un impact fatal asupra Dlui Malnick.
Marc Saffron este la fața locului.
Un loc frecventat de toată lumea după program...
Babbitt este populat cu tineri necăsătoriți.
Edwin Malnick a intrat la ora de vârf 7:15...
a aruncat o privire lungă colecției celor mai buni și mai strălucitori...
și apoi a scos o pușcă de sub pardesiu și a deschis focul.
Au murit șapte oameni înainte ca Dl Malnick să întoarcă arma spre el...
și să-și tragă un glonte în cap.
Reprezentanții vedetei de radio Jack Lucas și-au exprimat regretul...
dar nu a existat deocamdată o declarație oficială.
Vecinii lui Malnick spun că era un om liniștit care trăia singur.
"Nici nu știai că stă acolo," a spus o femeie care a locuit 11 ani lângă Malnick.
Dar astăzi, puțini îl vor mai uita pe acest om singuratic...
care era legat de lumea pe care o știa numai prin intermediul radioului...
căutând prietenie și găsind numai durere și tragedie.
Marc Saffron, postul Seven News.
La dracu.
Trei ani mai târziu.
Gunoaie. Oamenii sunt niște gunoaie.
Porci!
N-aveți decât să intrați în panică.
Dle Fericire.
Ai de gând să muncești și tu ceva azi?
Unde, acolo?
Nu sunt niște teroriști.
Sunt doar niște oameni normali ca tine și ca mine.
Micul dejun al campionilor, nu?
Ăla.
Ăla pentru mine și apoi filmul ăsta de groază.
Da. Unul de groază și o comedie.
Mă puteți ajuta?
Caut de o oră și înnebunesc.
Am chef de ceva în genul Katherine Hepburn, Cary Grant.
Nimic greu. Nu aș suporta ceva greu. Caut ceva amuzant.
Sau ceva modern ar fi la fel de bine, ceva cu Goldie Hawn, Chevy Chase.
Înțelegeți, nu, ceva amuzant. În seara asta vreau să râd.
Aveți ceva cu actorul ăla de comedie? E în serialul ăla.
Da "La Radio". Știți, tipul ăla care spune, "Mă rog, iartă-mă."
Mă amuză teribil când spune asta.
E atât de adorabil. El ar fi perfect.
A făcut vreun film?
"Găuri obișnuite".
E genul ăla cu țâțe mari și fețe umflate.
Scuzați-mă. Vreau doar să-l împrumut pentru un minut.
O să vă placă la nebunie.
-Îngrozitoare femeie. -Ești într-una din zilele tale cu toane?
Dacă nu-i dădeam repede ceva amuzant, m-ar fi terminat cu o agrafă.
Asta e una din zilele alea de prăpastie emoțională?
Nu pot înțelege toanele astea în care intri.
Sunt toanele mele.
Dacă vrei să înțelegi toanele, n-ai decât să-ți faci rost de ale tale. Urăsc oamenii disperați.
Dulceață, motănele, dragostea vieții mele, tu urăști oamenii!
Ce-ar fi să-ți iei liber azi?
Du-te sus, relaxează-te.
Am să gătesc ceva diseară. Bine?
Bine.
Mi-ai văzut cana portocalie cu ursulețul?
Bunica a folosit-o ca să dea probă de urină.
-E amuzant, ce vrei? -Nu e amuzant.
-Atunci de ce ne uităm mereu? -Pentru că mă simt bine să văd cât de puțin amuzant e.
Cum America nu știe ce înseamnă amuzant și cât de ușor e să fii un anonim...
pentru că asta ar însemna că nu sunt într-adevăr talentat.
Ești nebun. Știai asta?
Nu știu de ce te chinuiești așa.
-Nu face asta. Nu-mi place asta. -Încerc să mă uit.
Ai prea multe gânduri care te bântuie.
Ești prea obsedat de tine. Mai gândește-te și la altceva.
Citește o carte.
Este important să gândești, Anne. Asta ne diferențiază de boabele de linte...
și de oamenii care citesc cărți cum ar fi "Cântec de dragoste".
E o carte bună, titlul e stupid.
Știi, pe vremuri spuneai că asta îți plăcea la mine.
Spuneai că îți place că nu trebuie să gândești tot timpul...
că putem doar să fim împreună fără să gândim.
Ei bine...
paranoicii cu tendințe suicide ar spune orice ca să fută ceva.
Mai bea ceva, Jack. E din partea casei, ca toate celelalte.
Sper ca atunci când vei ajunge de vârsta mea, copiii tăi să te trateze cu aceeași lipsă de respect.
Am febră. Sunt pe moarte.
Nu ești pe moarte. Ai doar gripă.
Nu poți muri până duminică, deoarece mergem la concertul lui Billy Joel.
Mă rog, iartă-mă!
Nebunie!
Rahat!
Iartă-mă!
La dracu.
Fii atent, dobitocule.
Iartă-mă, față turtită.
Hei, tu!
Aici sunt.
Taxi!
Bună! Crăciun Fericit!
Hei, amice, ajută-mă și pe mine.
Ajută-mă cu un ban. Haide. Amice.
Lasă-mă în pace. Ești un maniac.
Ești nebun.
Domnule Vagabond?
Poftim.
E cineva pe aici pe nume Jiminy (greierele lui Pinnochio)?
L-ai citit vreodată pe Nietzsche?
Nietzsche spune că sunt două feluri de oameni pe lume.
Oameni destinați măreției...
ca Walt Disney și Hitler...
și restul ca noi.
Ne-a numit...
"cei cârpiți de mântuială".
Suntem necăjiți.
Câteodată ne apropiem de măreție...
dar niciodată n-o atingem.
Suntem masele consumabile.
Suntem aruncați în fața trenurilor, ne otrăvim cu aspirină...
suntem împușcați în Diary Queens.
Vrei să-ți spun noul titlu al biografiei mele..
micul meu prieten italian?
"Nu a fost un picnic: Povestea lui Jack Lucas."
Îți place?
N-a fost nici un nenorocit de picnic.
Ești un copil bun.
Să spui "Nu" drogurilor.
Nu ți se pare câteodată...
că suntem pedepsiți pentru păcatele noastre?
Ce se întâmplă?
Am spus, ce se întâmplă?
Ce faci aici, omule?
N-ai ce să cauți în cartierul ăsta.
Tocmai plecam.
Oamenii au cheltuit aici bani câștigați cu sudoarea frunții.
Nu e drept să se uite pe geam și să te vadă pe tine adormit pe stradă!
Da, sunt de acord.
Foarte bine.
Îl crezi pe bețivul ăsta?
Nici eu, omule. Fă-o!
Oprește-te, secătură...
sau vei simți înțepătura săgeții mele!
În numele lui Blanche De Fleur, eliberează-l pe acel cavaler rătăcitor!
Vorbești engleză? Lasă vagabondul să plece, rahatule.
Falsitate! De ce oare doi scutieri de oraș ca voi...
își bat joc în acest fel de un cavaler?
Ești cumva poponar?
Poponar? Nu, dar încă mai cred în zâne.
-Nu fără cină înainte. -Ești nebun?
Viola! Hai să-i arătăm ce a câștigat.
Te sfătuiesc să ne lași în pace.
-Tu ne dai sfaturi? -Da. Suntem mai mulți, fiule. Vezi?
Parcă ar fi "Noaptea morților vii".
Haide! Să te văd!
-Ei nu pot face nimic. -"Nu pot face nimic."
Nimic?
Domnilor.
Ador New York-ul în iunie.
Tu nu?
Ador o arie de Gershwin
Tu nu?
Ia uite, să înceapă spectacolul.
Știți voi, băieți...
există trei lucruri pe lumea asta de care aveți nevoie:
Respect pentru toate formele de viață...
o funcționare normală a intestinelor în mod regulat...
și o jachetă de marinar.
Și încă ceva. Să nu scapi niciodată din ochi mingea.
Bineînțeles, puterea de a lua la bătaie un idiot poate fi un avantaj deosebit.
Te rog, nu-mi face rău.
De ce? Ca să fii întreg când sari în apă? Nu.
Nu mă poți lăsa singur asa legat, poponar nenorocit!
Oh, dar nu vei fi singur.
Veniți să vă înfruptați.
Trebuie să beau ceva.
Știu un loc grozav cu o ambianță deosebită.
Ce părere ai despre pedeapsa cu moartea?
Moartea este prin definiție o pedeapsă.
Nu este un dar. Viața e al dracului de scurtă.
Grozav loc, nu?
-Cum te simți astă seară? -Foarte bine, John. Tu?
-Nu mă plâng. -Vrea cineva plăcintă cu fructe?
Nu, mulțumesc. Îngrașă.
-Bea ceva. -Ar fi mai bine să plec.
Bea, la dracu.
Cred că le place de tine.
Ador New York-ul în iunie
Tu nu?
Ai fost grozav astă-seară, Perry.
Ador fulgii de cartofi și luna și trandafirii
Tu nu?
Bine ai revenit.
Cum te simți?
Am murit?
Ușurel. Vrei să te ridici? Așa, bravo.
Gravitatea funcționează. Ia-o ușurel. Așa.
-Respiră. -Unde mă aflu?
În domiciliul meu.
Umila mea reședință.
Mi casa is su casa.
Vrei ceva de mâncare? După azi-noapte stomacul tău trebuie să fie tabula rasa.
Astea sunt stafide sau rahat de șobolan. Uneori nu le poți deosebi.
Oh! Ce spui de o plăcintă cu fructe?
Ai dreptate. Am fost plecat vreo două luni.
E plăcut să ai companie. Bună.
-Unde-mi sunt pantofii? -Poftim?
Scuză-mă.
Ce este? Am musafiri.
Ce?
Știam eu. Știam de aseară.
Pe bune.
Nu te uita la mine. El este alesul.
-Poți să păstrezi un secret? -Nu.
Bine. Știi ce mi-au spus piticii?
Piticii?
Știi tu.
Au spus că tu ești alesul.
Ales pentru ce?
Tăceți din gură!
Lăsați-l în pace! Asta le va veni de hac.
Insecticid. Îmi pare rău pentru asta.
Așa.
Au spus că nu ești pregătit încă să afli.
Nu sunt.
Ba este! Plecați de aici!
Plecați! Am și Raid!
Sigur, zburați acolo sus.
Afară. Afară de acolo.
Nu ai voie acolo.
Îl speriați.
-Știi cine sunt eu? -Habar n-am.
Ghicește. Lăsați-l să ghicească.
Nu știu. Un fel de agent al cartierului?
Asta se întâmplă din cauza poziției bineînțeles, dar îți dau un indiciu.
O podoabă a lui (Robin) Hood.
Nu. Sunt un cavaler...
într-o misiune specială.
Și am nevoie de ajutor.
Misiune.
De aceea te-au trimis pe tine.
-Piticii... -Da. Da.
Vezi tu, ei sunt în slujba Lui.
Și eu la fel.
El?
Dumnezeu.
Sunt slujbașul lui Dumnezeu.
Știu.
Da. Știu cum te simți.
Au venit la mine cam acum un an.
Stăteam pe WC, într-unul din acele momente de satisfacție intestinală.
Din acelea la limita misticului? Când ești ca și cum...
Și atunci au apărut.
Sute de pitici grăsuni drăguți...
zburând în fața mea.
A fost superb. Și apoi...
au vorbit.
Au spus că am fost ales să regăsesc un lucru foarte special...
pe care El l-a pierdut și că rolul meu va fi periculos.
Am spus, "Stați așa".
Dacă începi să vezi zburând niște pitici grăsuni, care îți spun că ai o misiune de la Dumnezeu...
te pun ăștia imediat pe Thorazin.
Am spus, "Dați-mi un semn."
Ei au spus, "Uite-te în Arhitectura progresistă...
numărul din februarie '88, pagina 33."
Foarte exact, nu?
Bingo! El știe..
El știe. Este aici.
Unde este? A, B, F, C!
E la diverse, nu la mitologie.
Uite-te la asta. Aici este.
Exact aici. O vezi?
Langdon Carmichael.
Uite aici. Vezi?
Ce?
Graalul.
Sfântul Graal.
Este simbolul grației divine.
Sfântul...
Un miliardar are Sfântul Graal în biblioteca lui din Fifth Avenue.
Cine ar fi crezut că poți găsi ceva divin în partea de est a orașului?
Nu vreau să fiu obraznic sau să te supăr...
dar ești un psihopat.
Un psihopat foarte drăguț,
Apreciez ce ai făcut pentru mine.
Cred că a fost un gest curajos și nobil.
Mă faci să mă simt prost.
Sunt sigur că te voi vedea foarte des la talk-show-uri după ce recuperezi Graalul.
Te rog, nu pleca!
Nu pot.
Nu pot să fac rost de el...
din cauza lui.
Este mereu afară.
De aceea tu poți să faci rost de el. De aceea tu ești alesul.
Nu sunt alesul.
Nu sunt nimeni.
Lasă pantofii.
-Am să iau un taxi... -Parry.
-Eu sunt Jack. -Știu.
Așteaptă. Nu..
Sunt... Aici erau!
-Poftim. -Mulțumesc.
Poți să păstrezi păpușa.
Mii de mulțumiri.
Acum că știi unde stau, nu te preface că nu mă cunoști.
Mai vino pe la mine.
Ai grijă de tine, Jack. Transmite-i salutări soției.
Nu sunt căsătorit.
Pe bune? Arăți ca și cum ai fi.
Nu te face că nu mă cunoști.
Pe curând.
Hei, de unde vii?
De la subsol, cred.
I-am spus că n-are voie cu musafiri! Stai așa.
Ești prieten cu Parry?
Nu permit petreceri.
Îl las să stea aici din milă din cauza tragediei...
dar aici nu e hotel și nimeni nu mă ia de fraier.
Tragedie?
El și cu soția lui erau într-un bar...
și un nebun a venit cu o pușcă și a tras în toată lumea.
I-a împrăștiat creierii pe pereți.
Era o fată foarte frumoasă. Nici nu știa ce-o așteaptă.
Ai auzit despre asta, de nebunul care asculta radioul?
Puteai să fii atacat, violat, Dumnezeu știe ce!
Am stat trează toată noaptea Jack!
Îmi pare rău!
-Vrea unu' să se uite la casetele porno. -Trimite-l în spate.
-Ce dracu' s-a întâmplat? -Am fost atacat.
Ce?
Oh, iubitule!
Doi puști au vrut să-mi dea foc.
Ce ți-au făcut?
Mai ai mult? Cauți o poveste, sau ce?
-Le-am văzut pe majoritatea. -"Creamer versus Creamer". A luat un premiu.
Du-te.
Ai chemat poliția? Vrei să chem un doctor?
Nu, mă simt bine.
Ești sigur?
Și unde ai dormit azi-noapte?
Am stat la un prieten, Anne.
Uite ce e Jack, vreau să fii sincer cu mine.
Dacă ai găsit pe altcineva te rog să-mi spui.
Nu trebuie să torni benzină pe tine și să aprinzi un chibrit...
ca să te desparți de mine.
Spune-mi adevărul și atât.
Nu mă văd cu nimeni. Chiar am fost atacat.
-Am o tăietură aici. -Bine, văd. Îmi pare rău.
Te iubesc. Ce ai de gând să faci?
Nu trebuie să spui și tu la fel...
deși nu cred că ți-ai fractura mandibula dacă ai încerca.
-Știi ce e Sfântul Graal? -Sfântul Graal?
Da, știu ce e. A fost paharul de suc al lui Iisus.
Da, pe vremuri eram religioasă.
-Mai crezi în Dumnezeu? -Trebuie să crezi în Dumnezeu.
Dar eu nu cred că D-zeu i-a făcut pe bărbați dupa chipul și asemănarea sa...
deoarece toate lucrurile se întâmplă din vina bărbaților.
Nu. Eu cred că bărbatul a fost făcut după chipul diavolului...
și femeile după chipul lui D-zeu...
deoarece femeile pot avea copii, ceea ce e un fel de creație.
Și asta explică și de ce femeile sunt atrase de bărbați.
Pentru că, să recunoaștem, diavolul este mult mai interesant.
Pe vremuri m-am culcat și cu ceva sfinți așa că știu ce spun.
Plictisitor.
Așa că scopul principal al vieții...
cred că este ca bărbații și femeile...
să se căsătorească, pentru ca D-zeu și diavolul să se împreuneze...
și să rezolve problemele.
Nu că ar trebui neapărat să ne căsătorim.
Doamne ferește.
Ai ceva aici.
Un coș?
Chestia asta se pare că trebuie să fie la culoarea pielii. De parcă ar fi așa.
Nu cred că am chef de asta astă-seară, iubito.
Tocmai am avut parte de o experiență traumatică.
Știu.
Mi se face greață.
Ușurel, ușurel.
Anne, am petrecut noaptea într-o centrală termică.
Sunt obosit. Sunt supărat.
Nu am chef, bine?
Parry?
Pot să vă ajut cu ceva?
Îl căutam pe Parry.
Nu e aici.
De la spital ne-au spus să ascundem de el anumite lucruri.
Ăsta este numele lui adevărat. Henry Sagan.
A fost profesor la Colegiul Hunter.
L-au ținut într-un spital psihiatric în Insula Staten.
Nu a vorbit timp de un an. Și apoi, brusc, a început să vorbească.
Acum își spune Parry.
Pe vremuri locuia sus cu soția lui.
Când a fost externat, l-au trimis aici.
Mi-a fost milă de el.
Nu putea lucra. Nimeni l-a vrut.
Așa că l-am lăsat să stea la subsol.
Îmi dă o mână de ajutor. Eu îi dau ceva bănuți.
Oamenii aruncă lucruri, el le adună.
Era o fată foarte frumoasă.
Era nebun după ea.
Apreciez felul în care te porți cu oamenii.
-Pe bune. Sunt un mare fan. -Bine. Mă bucură aprecierea.
Te-am apreciat mai ales zilele trecute când i-ai spus vagabondului ăla...
cine se crede de îndrăznește să vorbească despre banii tăi.
Cine se crede de-și permite să-i ceară socoteală lui Jack Lucas?
-Idiotul. -Un dobitoc ca ăla?
Mi-a plăcut cum te-ai descurcat cu el.
A fost în cel mai perfect stil Jack Lucas.
Te ascult în fiecare zi, și ascultă-mă pe mine...
ești un om consecvent și integru.
Ce e, iubitule? Nu poți dormi?
Mda.
Să-ți spun ceva, Anne.
Mă simt blestemat.
Termină. Lucrurile se vor schimba.
Parcă aș fi un magnet, care atrage rahatul.
Din toți oamenii din orașul ăsta...
de ce a trebuit să-l cunosc pe cel căruia i-am omorât soția?
Nu ai omorât pe nimeni. Termină.
Mi-aș dori dacă aș putea cumva...
să plătesc pentru tot și să plec acasă.
Știu, știu.
Of, iubitule.
L-ai văzut pe Parry?
Binevoiește, prințesă să-ți amintești sclavul tău credincios...
care îndură acum atâta durere din dragoste pentru domnia ta.
- Parry? - Bună, Jack.
- M-am gândit că poate ți-ar folosi câțiva... - Haide.
Se va întoarce.
Nu-i așa că e o priveliște?
Da, superbă.
Vroiam doar să...
Așteaptă. Privește.
Eu plec. Vroiam doar să-ți dau...
Rahat!
Așteaptă.
Acum!
Nu. Vino încoace.
Pe aici.
Jos!
Cumpără o carte nouă la două zile.
Hei, drăguțo! Ce dracu faci?
Îi plac romanele ușoare, dar ce poți face?
Vino încoace.
Adoră găluștile.
Ăsta e ritualul de miercuri.
Este atât de dulce cum face mereu același lucru.
Ne uităm pe fereastră! Te deranjează cu ceva, prietene?
Mă uit pe nenorocita asta de fereastră. Haide, să mergem.
Dacă mi-ar fi spus cineva că voi iubi o fată care suge acadele, i-aș fi spus că e nebun.
Privește ce fețișoară.
A dispărut.
O urmărești în fiecare zi?
Nu e ce crezi. Sunt profund îndrăgostit.
- Cum o cheamă? - Nu știu.
Un frigider!
E superb. Trebuie puțin reparat.
Vino. Vino încoace.
Vreau doar să te ajut.
Cincizeci de dolari?
Bine, uite.
Uite încă 20. E de ajuns?
Șaptezeci de dolari?
Cât va trebui să plătesc?
Ești atât de drăguț.
Nu trebuie să-mi mulțumești.
Mascul ce ești!
Pot să-ți ofer un prânz?
Nu. Trebuie să mă întorc la lucru.
Ai grijă de tine.
Vinde!
Cumpără!
La naiba cu toți!
Ce faci? Dă-i înapoi!
Ce faci? Dă-i drumul! Dă-i drumul!
- Ce dracului faci? - De ce ai făcut asta?
- Eu ți-am dat ție banii! - Ce să fac cu ei?
Ți i-am dat să te ajut pe tine, nu pe el.
Vrei într-adevăr să mă ajuți?
Deschide ochii.
Impresionant, nu? Nu te lăsa speriat așa ușor.
Deși pare de formidabilă, ca toate lucrurile are un punct slab. Nu are șanț de apă.
Nu poți intra pur și simplu cu forța în casa lui Langdon Carmichael.
- Omul ăsta n-a făcut nimic rău... - Hei! Mă ocup eu de asta.
Să mai recapitulăm odată.
Ascultă-mă.
Nu începe să faci spume sau să îți învârtești ochii în cap când îți spun.
Dar n-ar trebui să faci asta. Nu există nici un Sfânt Graal.
Of, Jack! Necredinciosule. Trebuie să existe un Graal.
Atunci, la ce bun cruciadele? Campanii publicitare ale papei?
Păgânule! Graal-ul există.
Așteaptă puțin. Ascultă-mă.
Ți-ai pierdut doar parțial mințile.
Oamenii ca tine pot duce o viață aproape normală. Ți-ai putea lua o slujbă.
Am deja o slujbă, Jack. Sunt într-o misiune.
Îmi retrag vorbele. Ești foarte dus cu capul.
Vei fi omorât dacă încerci să intri acolo.
Ce drăguț din partea ta.
Știu ce încerci să faci. Încerci să mă protejezi.
Crezi că sunt amenințat.
Cred că ești un idiot, și n-am chef să intru în bucluc.
Îți pasă de mine.
Întâi banii, acum asta.
Ești atât de drăguț! Ești un tip extraordinar!
Nu mă mai îmbrățișa iar în public.
Bărbați cu bărbați. Of, Jack! Îl iubesc pe tipul ăsta!
Auziți? Îl iubesc pe tipul ăsta!
Mă auzi, oraș plictisit?
Îl iubesc pe Jack! Lui îi pasă de mine!
În nenorocitul ăsta de oraș plictisit pe care...
N-ai de gând să taci?
Sunt înnebunit după tipul ăsta!
Of, Jack!
Ești o ființă umană. Ești un prieten.
Un prieten adevărat.
Nu sunt, crede-mă.
- Sunt o scârnăvie. - N-am de gând să te ascult.
- Ești un tip pe cinste. - Sunt un egoist, sunt slab.
Nu am voința unei muște pe căcat.
De aceea te-au trimis piticii. Știau asta. Este o adevărată magie.
Nu cred în pitici plutitori, bine?
Nu există magie.
Dar, totuși, mă vei ajuta. Asta e tot ce contează.
Parry, sau cum te-o chema, știi că nimic din toate astea nu este real.
Graal-ul, vocile. O parte din tine știe că asta nu este adevărat!
- Acum trebuie să ne apucăm să facem planuri. - Ascultă-mă!
Jack, te porți ciudat.
- Știu cine ești. - Jack, dă-mi drumul!
Predai pe vremuri la Colegiul Hunter.
Parry, ești profesor.
La ce te uiți?
Ce?
Se teme de tine.
L-am prins! Haide!
La dracu!
Da! L-am prins, Jack!
Da!
Te-am prins!
Sunt pe moarte.
Nu pot respira.
Nu-i așa că e un loc grozav?
După cine am alergat? Pot să te întreb acum?
A plecat.
L-am pus pe fugă, nu-i așa? Dacă aveam niște cai, nu ne-ar fi scăpat.
- Cine? - Ce?
Pe cine am pus pe fugă?
Credeam că l-ai văzut.
Pe cine să văd?
Pe Cavalerul Roșu.
Ți-am dat bani.
Vrei să-i păstrezi, bine. Vrei să-i dai, bine.
Vreau doar să știi că i-am dat banii, bine?
Ne-am înțeles?
Cu cine vorbești?
Ajutor!
Vă rog!
Slăvit fie cerul pentru șansa de a-mi îndeplini îndatoririle de serviciu.
Aceste plânsete provin de la un amărât sau amărâtă care are nevoie de ajutorul și protecția mea.
Este prea greu.
Ajutor!
N-ai vrea, tu doamnă pe cal, să calci pe mine?
Aici.
Nu! Lasă-mă în pace!
Nu îți fac nici un rău.
Asta a zis și tipul ăla. Lasă-mă în pace! Te rog!
- Vreau să te ajut. - Nu. Lasă-mă să plec. Vreau să plec.
Au rupt căptușeala... Haide. Lasă-mă să te ajut.
Nu. Vreau să fiu călcat de o debutantă pe cal.
Lasă-mă în pace.
Îmi pare rău, dar zilele debutantelor s-au terminat.
Nu-i groaznic?
Săraca Gloria.
Săraca Brenda Frazier.
Le-au nenorocit. Le-au mâncat de vii.
Ce părere ai de Slim Keith, fetița aia de la muzeul Guggenheim?
Impostorilor! Lăsați-mă în pace.
- Haide, întinde o mână. - Trebuie să doarmă până se trezește din beție.
- O să aibă cineva grijă de el. - Cine? Maica Tereza? S-a pensionat.
- Nu are cine. Haide. - Poate vrea să stea acolo.
- Vrei să stai acolo? - Desigur. Ador să sângerez în bălegar de cal.
Foarte Gandhi-esc din partea ta.
Dă-te din drum!
Dr. Klein să vină la psihoterapie.
Vă rog! Am fost născut într-un loc ca ăsta. Nu vreau să intru aici.
- Vă rog. - Haide.
Jack, ai grijă de el.
Nu, nu. Vreau să plec. Vă rog, lăsați-mă să plec.
- Și unde vrei să te duci? - Într-un loc drăguț pe care îl știu.
- Poate mergem mai târziu. - Nu putem merge astă-seară.
- Poate putem. Unde vrei să mergi? - Nu putem.
Haide, poate putem. Unde vrei să mergi?
Veneția.
Ca Katharine Hepburn în "Summertime."
De ce nu pot fi Katharine Hepburn?
Vreau să mor!
Vreau doar să mor.
Asta e. Bine, sunteți gata?
Ador New York-ul în iunie
- N-ar trebui să fiu aici. - Cine ar trebui?
Ador o arie de Gershwin
Nu rămâneți în urmă. Bine!
- Ador să citesc cărți bune - Ce-o să fac cu copiii?
Unde-o să-i pun? Nenorocita aia de noră!
Vine în casă în căutare de praf.
Ieși dracului din sufrageria mea, nenorocito!
Este un sentiment minunat, dar ne extindem.
Haideți, ritmul. Allegro, oameni buni, allegro.
Când...
Ți-ai pierdut mințile dintr-odată sau a fost un proces lent, gradat?
Ei bine...
De profesie sunt cântăreț.
Vedetă de vară, critici din cluburi, chestii d-astea.
Și, pe D-zeu, am trăit pentru asta.
Pot să cânt "Țiganii". Toate ariile. Pot să cânt și de la coadă la cap.
Și apoi, într-o noapte, în mijlocul ariei "Funny"...
m-a lovit.
Ce înseamnă toate astea?
Adică, pe lângă faptul că am văzut cum mi-au murit toți prietenii.
Parcă aș fi veteran, nu?
- Du-te dracului! - Tatăl meu ar fi atât de mândru de mine.
- Pizza! - Era și timpul.
Nu o vei găsi niciodată în mulțimea asta.
E exactă ca un ceas. Trece pe aici în fiecare zi la aceeași oră.
A întârziat.
Mulțumesc.
Parry?
Ai auzit că l-au arestat ieri pe Jimmy Nichols?
Pe bune?
L-au prins când se pișa într-o librărie.
Omul era un porc.
N-are scuze pentru asta. Mulțumesc, iubito.
Când oamenii încep să se pișe în librării, ne îndreptăm spre anarhie socială.
Idiotul. Nici nu s-a uitat la tine.
Păi, d-aia plătește, ca să nu se uite.
Un tip care se duce la muncă în fiecare zi, 8 ore pe zi, 7 zile pe săptămână.
Ajunge să aibă biluțele atât de mici.
Încât începe să-și pună întrebări despre însăși natura existenței sale.
Apoi într-o zi, când se apropie ora de plecare...
îl cheamă șeful în birou și-i spune...
"Bob, ești amabil să vii puțin și să mă pupi în fund?"
El spune, "La dracu cu asta.
Nu-mi pasă ce se va întămpla.
Nu vreau decât să văd ce mutră face...
când îi bag foarfecele ăsta în braț."
Și apoi se gândește la mine.
Spune, "Stai puțin.
Am două mâini, două picioare.
Cel puțin nu cerșesc ca să trăiesc."
Bineînțeles, Bob va pune jos foarfecele și va țuguia buzele.
Sunt, ca să zic așa, un fel de semafor al moralității.
Ca și cum aș spune "Roșu. Până aici."
Nu am nevoie de asta.
O femeie de vârsta mea?
Sunt o ființă umană. Aici stă o persoană. Ăsta e un joc de copii.
Vii, pleci. Tot ce fac este să gătesc ca o idioată.
Păcat de lasagna.
Nu am nevoie de asta. Găsește-ți o altă proastă.
Este un fiu de cățea.
Dumnezeule, ce noapte frumoasă, Jack.
Nu crezi că ar trebui să plecăm?
Una e să alergi pe aici în timpul zilei dar noaptea...
riști să fii omorât de diverși indivizi.
Asta e o prostie, Jack.
Parcul ăsta e al meu în aceeași măsură în care aparține altora.
Crezi că e drept să ne ținem departe doar pentru că riscăm să fim omorâți?
- Da, cred că e drept. - Eu nu cred.
- Ce faci? - Alung norii.
Ai mai făcut asta vreodată? Stai pe spate...
te concentrezi asupra norilor și îi spargi cu gândul.
Este o nebunie. Dar trebuie să fii gol. Nu poți difuza energia psihică.
Suntem în New York. Nimeni nu are voie să stea gol pe un câmp din New York.
E o atitudine din vestul mijlociu.
Este o nebunie. Este cu adevărat înălțător.
Să simți aerul pe corp, ți se întăresc sfârcurile, mititelul se bălăngăne în vânt.
Haide. Mă enervezi.
Suntem în curul gol în mijlocul parcului.
Nu fac asta. E o nebunie. Am plecat.
Eliberează-te. Știi de ce fac asta câinii? Pentru că e o senzație grozavă.
- Nu fac așa ceva. - Da!
- Am plecat. - Haide, Jack. Întoarce-te la rădăcini.
Tipul vorbește cu oameni invizibili, vede cai invizibili.
Stă în curul gol în mijlocul Parcului Central.
Nu mă mai mir. Mi-am pierdut mințile dacă sunt aici!
Cu cine vorbești?
- Vorbesc cu piticii. - Sunt aici?
Mi-au spus, "Jack, du-te la cel mai apropiat magazin de băuturi...
găsește-ți un Jack Daniels...
pentru că arăți ca dracu!"
- Au spus ei asta? - Ți-ai pierdut complet mințile!
Bingo!
Haide! Eliberează-ți mititelul. Lasă-l să se zbenguie în vânt!
Oh, Jack!
Nu se întâmplă nimic.
Concentrează-te.
Ce-ar fi dacă ne-ar omorâ un obsedat...
ca să se răzbune pe tatăl său?
"Jack Lucas găsit mort lângă un tip dezbrăcat.
Erau morți amândoi, iar tovarășul lui era gol pușcă."
Urăsc când folosesc cuvântul "tovarăș". Sună a insinuare.
Probabil ar crește exploziv vânzările la biografia mea.
Publicul e fascinat de omorurile celebrităților care implică goliciune.
Nenorociții.
Poate că mă aventurez, dar nu pari a fi un tip foarte fericit.
Ai auzit vreodată povestea Regelui Pescar?
Începe cu regele când era copil și trebuia să petreacă o noapte singur în pădure...
pentru a-și dovedi curajul, ca să poată deveni rege.
În timp ce-și petrecea singur noaptea...
este vizitat de o viziune sacră.
Din foc apare Sfântul Graal...
simbolul grației divine.
Și o voce îi spune copilului.
"Vei fi păstrătorul Graal-ului pentru ca acesta să vindece sufletele bărbaților."
Dar băiatul a fost orbit de visuri mai mărețe ale unei vieți...
pline de putere și glorie și frumusețe.
În această stare de uimire radicală...
pentru o clipă nu s-a mai simțit un copil...
ci invincibil...
ca Dumnezeu.
A întins mâna în foc să ia Graal-ul...
dar Graal-ul a dispărut...
lăsând mâna să ardă în foc provocându-i o rană teribilă.
Pe măsură ce băiatul creștea...
rana devenea mai adâncă...
până într-o zi...
când viața lui și-a pierdut sensul.
Nu avea încredere în nimeni nici în el însuși.
Nu putea iubi, nu putea simți că este iubit.
Era sătul de experiențe.
A început să moară.
Într-o zi, un nebun s-a rătăcit la castelul lui...
și l-a găsit singur pe rege.
Fiind un nebun, avea o minte limitată. Nu a văzut în el regele.
A văzut doar un om singur în suferință.
L-a întrebat pe rege "Ce te supără, prietene?"
Regele a răspuns...
"Mi-e sete. Am nevoie de apă să-mi răcoresc gâtul"
Așa că nebunul a luat o cupă de lângă patul regelui, a umplut-o cu apă...
și i-a dat-o regelui.
Când regele a început să bea...
și-a dat seama că rana i se vindecase.
S-a uitat în mâinile lui și a văzut că ținea Sfântul Graal...
pe care îl căutase toată viața.
S-a întors către nebun și i-a spus mirat...
"Cum ai putut tu găsi ceea ce nu au putut găsi cei mai vrednici oameni ai mei?"
Nebunul i-a răspuns, "Nu știu.
Știu doar că îți era sete."
Frumoasă, nu-i așa?
Cred că am auzit-o odată la un curs. Nu știu.
Era un profesor...
la Hunter.
Cum de n-ai rugat-o niciodată pe fata aia să iasă cu tine?
Nu pot să îi cer asta. Trebuie să o cuceresc.
Suntem în secolul 20. Nu trebuie să cucerești o femeie.
Poate după ce luăm Graal-ul.
Poate te va ajuta să iei Graal-ul.
Femeile sunt nemaipomenite.
Ele fac casele, omoară vitele din ogradă...
astfel încât cavalerii să poată pleca în misiuni...
și să măcelărească sate întregi cu o mână sigură.
Unde ar fi ajuns Regele Arthur dacă nu era Guinevere?
Probabil ar fi fost fericit în căsnicie.
Mă rog, nu era exemplul potrivit dar crede-mă.
O femeie care te iubește...
te ajută să mergi mai departe, îți dă putere...
te face să te simți ca și cum ai putea face orice.
Asta face prietena ta pentru tine?
Desigur. Da.
Dați-vă dracului din drum!
Da. Editura Două Inimi?
Cu Lydia, vă rog.
Lydia?
- Cine este Lydia? - Nu cunosc numele de familie.
O suni pe Lydia din apartamentul meu?
Ai impresia că sunt o idioată, nenorocitule?
Nu vii acasă toată noaptea. Nu îmi dai un telefon.
Te strecori aici la prânz.
Crezi că de asta am eu nevoie?
Azi-noapte nu am fost cu o femeie. Am fost cu Parry.
- Idiotul? - Nu este un idiot.
Cine e Lydia?
Lydia este o fată pe care o place Parry.
M-am gândit...
- La ce te-ai gândit? - N-ai putea înțelege.
Nu vorbi cu mine ca și cum aș fi o idioată. Asta mă scoate din minți.
- Îmi pare rău. Mă simt dator față de tipul ăsta. - Ce vrei să spui?
- Poftim! Vezi? - Ce vrei să spui?
M-am gândit că dacă l-aș putea ajuta în vreun fel...
cu fata pe care o iubește...
poate s-ar schimba și pentru mine lucrurile.
Las-o baltă. Este o idee absolut idioată.
Mototolule. Ești de groază.
Ascultă.
Lucruri mai ciudate...
s-a mai auzit...
că s-au întâmplat.
Alo? Alo?
Cine e la telefon?
Alo, Lydia.
La telefon Jack Lucas. Te sun de la magazinul de închirieri casete video Video Spot.
Ai o carte de credit, nu?
Am vești bune pentru tine.
În asociere cu mai multe companii de cărți de credit...
- Care? Care din ele? - Toate.
Asta înseamnă că ai câștigat un abonament gratuit la magazinul nostru.
Cum s-a întâmplat asta?
Numele meu a fost ... Ce a fost... Cum...
Numele meu e pe o lista? L-ați ales dintr-o pălărie?
O listă.
Erau mai mulți oameni în camera aia sau doar tu?
Erau...
- Ce importanță are? - Eu nu...
Telefonul ăsta... Eu n-am câștigat nimic în viața mea...
și nici măcar nu am un aparat video.
Vei primi un aparat gratuit împreună cu abonamentul, până îți vei cumpăra unul.
Ascultă. De ce nu vii până la magazin...
să te uiți, să vezi dacă ești interesată?
Phyllis te-a pus să mă suni?
Phyllis de la contabilitate?
Nu. Ți-am spus, ai câștigat un concurs.
tocmai ai...
Va fi greu.
Va fi foarte greu.
Trebuie să-mi încălzesc vocea.
Sunt Anne Morrow Lindbergh. Nu-mi găsesc iubitul!
Știam eu că pot să te fac să zâmbești.
Haide. Uite, cânți refrenul și am plecat.
Jack, sunt în misiune.
Nici nu-mi vine să cred că mă tutuiesc cu oamenii ăștia.
Vă pot ajuta cu ceva?
Lucrează cumva aici o femeie timidă, pe nume Lydia?
Da. O chem...
- Trebuie livrat personal. - Nu puteți intra acolo.
Lydia Sinclair?
Tu trebuie să fii ea.
Am avut un vis.
Pentru cine crezi, Lydia
Nu era pentru ea, Lydia
E doar pentru tine, da, Lydia
Unii se pot entuziasma
Uitându-se la Koppel și filme târzii în noapte
Asta e de ajuns pentru unii
Care nu au aparate video
Dar, Lydia
Tu ai câștigat marele premiu
Gândește-te
Poți vedea gratis toate filmele pe care le vrei Drame, western-uri, comedii
Video Spot are cea mai bună selecție
Dacă preferi porno Noi suntem alegerea potrivită
Și totul pe video
Totul pe video
Dar de data asta, pe gratis
Pentru tine, Lydia
Pe gratis
Cartea noastră de vizită.